Hieronymuse sarjas ilmus James Joyce’i tähtteos „Ulysses“
Kultuurkapitali Hieronymuse tõlkeprogrammi sarjas ilmus uus raamat, James Joyce’i tähtteos „Ulysses“. Raamatu tõlkis Paul-Eerik Rummo, toimetas Märt Väljataga, korrektuuri luges Reet Ruusmann ja kujundas Mari Kaljuste. Varrak 2024.
1922.
aastal Pariisis ilmunud raamat pandi ingliskeelsetes riikides kümmekonnaks
aastaks keelu alla – peamiselt roppuste, aga ka jumalateotuse ettekäändel. Teos
kujutab ühte päeva, 16. juunit 1904 kolme dublinlase elus. Boheemliku noorkirjaniku
Stephen Dedaluse teed ristuvad romaani peategelase, (pool)juudist
reklaamiagendi, „väikese inimese” ja igamehe Leopold Bloomiga. Raamat lõpeb
Bloomi truudusetu naise Molly elujaatava monoloogiga. Lisaks neile kolmele
kohtume raamatus kümnete kõrvaltegelastega. Moodsaid elutriviaalsusi ja
-vaateid, füsioloogiat ja aateid peegeldavad stseenid on asetatud Homerose
„Odüsseia” raamistikule, mis annab kogutervikule ajatu ja üldinimliku mõõtme.
Peatükid varieerivad väga eriilmelisi stiile lüürilisest sümbolismist
unenäolise farsini, bulvariromaanist katekismuseni, teaduslikust
objektiivsusest teadvuse vooluni. See esitab tõlkijale määratu väljakutse.
Hoolimata mitmekihilisusest, mida asjatundjad on sajandi vältel tuhandeid kordi
tõlgendanud, analüüsinud ja kommenteerinud, peaks romaan olema ligipääsetav
igale eelarvamusvabale tavalugejale.
James Joyce (1882–1941) on saanud sõltumatu, ainult omaenda seadusi järgiva kunstniku võrdkujuks. Ta sündis Dublinis, omandas hariduse jesuiidi koolides ning sai hiilgava õpilasena stipendiumi edasiõppimiseks Pariisis. Joyce ütles lahti nii kirikust kui ka isamaast, et pühenduda ainult kirjandusele. (Noorena oli ta ka paljulubav laulja.) 1904. aasta sügisel lahkus ta koos oma elukaaslase Nora Barnacle’iga Iirimaalt ning tema viimane lühike reis kodumaale jäi 1912. aastasse. Joyce’id elasid mitmel pool Mandri-Euroopas: Zürichis, Triestes, Roomas, Pariisis. Asjatundjate seas juba kõrgelt hinnatud autori laiem kuulsus saabus romaaniga „Ulysses”. Pimedaks jäänud kirjaniku viimane romaan „Finnegans Wake” ilmus 1939. Eesti keeles on ilmunud veel Joyce’i novellikogu „Dublinlased” (lõpetatud 1906, esmatrükk 1914, eesti keeles 1969, 2003), näidend „Pagulased” (1915, eesti keeles 2003), kujunemisromaan „Kunstniku noorpõlveportree” (1916, eesti keeles 2003) – kõik Jaak Rähesoo tõlkes.
Paul-Eerik Rummo (snd 1942) on üks tähtsamaid eesti luuletajaid ja näitekirjanikke. Tema esimesed tõlked inglise, soome ja vene keelest ilmusid juba 1960. aastatel. Lisaks luulele – Aleksander Puškin, Tuomas Anhava, Paavo Haavikko, John Donne, T. S. Eliot, Dylan Thomas jpt – on tema tõlkes ilmunud Henrik Ibseni suured värssdraamad „Brand” (2014) ja „Peer Gynt” (2017), aga ka Joseph Helleri „Me pommitasime New Havenit” (1973), R. D. Laingi „Omadega puntras” (1978) jt proosaraamatuid. Valikut tema kirjanduskriitilistest esseedest pakub kogumik „Kuldnokk kõnnib” (2010). Paul-Eerik Rummo on olnud poliitik, rahvasaadik, kultuuri- ja haridusminister.